Prije deset godina, moj se svijet srušio kada sam saznao za dvije strašne dijagnoze: moja četverogodišnja kći i moja briljantna supruga borile su se s nepovezanim oblicima tumora na mozgu koji su opasni po život.
Svijet je pun primjera kako naizgled katastrofalni trenuci mogu biti praćeni neočekivanim oporavkom i lijepim novim počecima. Te istine su postale moje, piše znanstvenik Alan Townsend u kolumni za Daily Mail.
Moj trenutak raspadanja stigao je jednog sivog studenog dana, sjedeći sa svojom suprugom Dianom u radiološkoj čekaonici dječje bolnice u Coloradu, dok je njezina ruka prijetila da mi zgnječi kosti.
Onkologinja je otkrila rezultate skenera mozga njegove kćeri
Naša kći Neva još uvijek je ležala negdje iza dvostrukih vrata s upozorenjem “Ne ulazi”. Svaki atom u našim tijelima borio se da prekrši tu naredbu kada je pedijatar onkologinja ljubaznih očiju sjela pored nas i izgovorio rezultate skenera mozga.
Njene riječi su uključivale “tumor u hipofizi” i “trebat će operacija na mozgu da bi se uklonio”.
Nevin tumor nije prijetio metastaziranjem po cijelom njenom još uvijek sićušnom tijelu, ali budući da je tumor bio u njenom mozgu, sam lokalni rast predstavljao je ogroman rizik. Njezin vid, njezina osnovna sposobnost da regulira niz kritičnih tjelesnih funkcija, čak i sam život.
Supruzi je dijagnosticiran tumor na mozgu godinu dana kasnije
Diani je dijagnosticiran tumor nešto više od godinu dana nakon Neve. U razdoblju kada se naša sada petogodišnja kći i dalje vraćala u bolnicu svaka dva mjeseca radi svoje magnetske rezonance, Dajana je brzo prešla s bolova u desnoj ruci na vlastitu snimku koja je donijela razorne vijesti.
Imala je dva tumora u mozgu, oba su agresivni oblik raka koji vrlo malo ljudi preživi.
Kolika je vjerojatnost da moja žena i kći imaju tumor na mozgu?
Samo Nevin tumor bio je izuzetno rijedak: od otprilike 75 milijuna djece u Sjedinjenim Državama, samo 300 godišnje dobije njezinu dijagnozu. Glioblastom je – tragično – mnogo češći, ali mnogo rjeđi kod žena Dianinih godina. Za nju, šanse su bile oko jedan prema 150.000. Ali oba tumora u paru majka-kći unutar nešto više od godine dana?
Najbolje što sam mogao shvatiti bilo je da su te šanse bile manje od tri prema sto milijardi. Ta zapanjujuće mala vjerojatnost dovela je do još jedne računice: velike su šanse da su Diana i Neva postale jedine članice svog sudbonosnog kluba u ljudskoj povijesti.
Dok sam se suočavao s ovim nemogućim izgledima, moji ateistički stavovi su se pokolebali. Sada sam se osjećao kao da Bog možda postoji, a on je bio s…nja. Kako ovo može jednostavno biti loša sreća? Kako ovo ne bi bila neka vrsta karmičkog događaja?
Kršćani često nalaze utjehu u obećanju onoga što dolazi nakon naših smrtnih života, osjećajući da će ih odanost Bogu spasiti.
![](https://www.novizivot.net/wp-content/uploads/2024/06/Tumor-na-mozgu-supruga.webp)
Diana je preminula 11 mjeseci nakon dijagnoze
Diana je željela lijek. Ali nije bila opsjednuta time. I time mi je pokazivala kako praksa znanosti može umiriti dušu.
Znanost nas uči da da, čuda su moguća, ali i da postoje granice naše kontrole, bilo da se radi o liječenju raka ili oblikovanju ponašanja ili čak jednostavnoj izgradnji mosta.
Unatoč zadivljujućoj snazi i odlučnosti, Diana je preminula 11 mjeseci nakon prve dijagnoze. U toj posljednjoj godini, iznova i iznova se uzdizala iznad svoje sudbine, nastavljajući se baviti znanošću, trčeći (i pobjeđujući) utrke, zračeći smirenošću i odanošću životu koja je inspirirala mnoge ljude.
Odabrala je da završi dane kod kuće i udahnula je posljednji put na novogodišnju noć, nakon što su gotovo svi koji su joj bili najvažniji u životu imali priliku da se oproste.
Nije mogla umrijeti ljepše, ali kada je više nije bilo, tuga – najmoćnija sila koju sam ikada poznavao – je čvrsto zavladala. Kao i mnogi od nas koji se suočavamo s teškim vremenima, pretvarao sam se da sam bolji nego što jesam, dok sam iznutra tonuo sve niže.
Mislio sam da je moj život gotov
Mislio sam da je moj život gotov i da ga trebam završiti. Danas je moja kći prekrasna i sretna tinejdžerica, oblikovana vlastitim putem i gubitkom, ali ne i prožeta tim.
I naučio sam da čak i osnovno razumijevanje načina na koji funkcionira naš jedinstveni planet može donijeti izuzetnu utjehu, čak i u našim najmračnijim vremenima. Na kraju krajeva, svi smo povezani kroz zvijezde rođene elemente koji nas konstruiraju, i sve ostalo što je ikada bilo i što će biti.
Ti elementi sadrže priče svijeta, dijele ih u nama na neko vrijeme, a zatim prelaze na oblikovanje neke nove priče jer sada prenose našu. U njihovim vezama i u izuzetnoj raznolikosti svijeta koji stvaraju, možemo pronaći mir, prihvaćanje i radost.
Molimo za ovog čovjeka da njegova duša u Bogu prepozna svog Spasitelja i Gospodina, te da u Njemu nađe mir i utjehu koja mu je toliko potrebna.